RINGENES HERRE
Sméagol! Jeg har fanget en.
- Jeg har fanget en fisk, Sméag! - Træk den i land. Kom nu.
Déagol!
Déagol?
Giv os den, Déagol, min kære.
Hvorfor?
Fordi … det er min fødselsdag, og jeg vil have den.
Min dyrebare.
- De udstødte os. - Morder.
"Morder " kaldte de os.
De udstødte os … og jog os bort
Gollum.
Og vi græd. dyrebare. Vi græd over at være så alene.
Vi ønsker os blot en saftigsød fisk så flot
Og vi glemte smagen af brød, træernes rasten …
… og den blide vind.
, vi glemte sågar vores eget navn.
Min…
… dyrebare.
Vågn op!
Vågn op, sovetryner.
Vi skal gå, ja. Vi skal gå med det samme.
Har du slet ikke sovet, Frodo?
Jeg har sovet for længe.
- Klokken må være mange. - Nej.
Det er ikke sent.
Det er end ikke middag endnu.
Dagene bliver mørkere.
Kom nu!
- Videre! Ingen tid mere! - Ikke før hr. Frodo har spist.
Ingen tid at spilde, fjols.
Værsgo.
- Hvad med dig selv? - Jeg er ikke meget for lembasbrød.
Sam!
Vi har ikke så meget tilbage. Vi må passe på, det ikke slipper op.
Spis bare, hr. Frodo.
Jeg rationerer det, så der er nok.
- Til hvad? - Hjemrejsen.
Kom nu, hobbitser.
Vi er tæt på nu. Meget tæt på Morder.
Her er ingen sikkerhed. Skynd jer.
KONGEN VENDER TILBAGE
Det føles som at sidde på Den Grønne Drage efter arbejdstid.
Du har da aldrig arbejdet.
Velkommen til Isengard, mine herrer!
Små slynger. Her leder vi efter jer, -
- og så sidder I bare og ryger og mæsker jer.
Vi sidder her på sejrens mark og nyder vores velfortjente bytte.
Især den saltede skinke er god.
Saltet skinke?
Hobbitter!
Vi står under Træskægs kommando. Han har indtaget Isengard.
Unge mester Gandalf, det glæder mig, at du er kommet.
Træ og vand og stok og sten kan jeg styre.
Men her er en troldmand, som skal tæmmes.
- Han er låst inde i sit tårn. - Du skal bevogte Saruman.
- Lad os dog hugge hovedet af ham. - Nej.
Hans magt er væk.
Sarumans snavs bliver vasket bort.
Snart vokser der træer her igen.
Unge træer.
- Vilde træer. - Pippin!
- Knortede kævler! - Peregrin Toker!
Lad mig få den, min dreng. Hurtigt.
I aften mindes vi dem, der gav deres liv for fædrelandet.
- Hil de sejrende døde! - Hil dem!
Jeg er glad på dine vegne. Han er en ædel mand.
I er begge ædle mænd.
Det var ikke Théoden af Rohan, der førte vores folk til sejr.
Du skal ikke høre på mig.
Du er ung. I aften er din aften.
Man kan søge fjern og nær man kan drikke byen tør
men man finder ikke en øl så klar som i den by, vi kommer fra
men man finder ikke en øl så klar, som i den by, vi kommer fra
drik I bare jeres dyre drikke, lad bare propperne brage
den eneste bryg, der gør os tyg
kommer fra Den Grønne Drage.
Tak.
- Intet nyt om Frodo? - Ikke et ord. Intet.
Der er stadig tid.
Hver eneste dag kommer Frodo nærmere Morder.
Er vi nu sikre på det?
Hvad siger dit hjerte dig?
At Frodo lever.
Ja.
Ja, han lever.
For farligt. For farligt.
Tyveknægte. De stjal den fra os.
Slå dem ihjel. Slå dem ihjel, begge to.
Stille. Ikke vække dem.
Ikke ødelægge det nu.
Men de ved det. De ved det. De mistror os.
Hvad siger den, min dyrebare?
Er Sméagol blevet bange?
Nej. Nej. Aldrig.
Sméagol hader de ækle hobbitser.
Sméagol ønsker dem døde.
De skal nok dø.
Sméagol har gjort det før. Han kan gøre det igen.
Den er vores! Vores!
- Vi skal have den dyrebare tilbage. - Vær tålmodig, min kære.
Først skal vi føre dem til hende.
Vi fører dem til vindeltrappen.
Ja, trappen. Og så?
Vi går op, op, op, op ad trappen, indtil vi kommer til …
… tunnelen!
Og når de går derind, slipper de aldrig ud igen.
Hun er altid sulten.
Hun hungrer altid efter føde.
Hun skal æde. Hun får kun ækle orkser.
- Og de smager ikke særlig godt, vel? - Nej.
Slet ikke godt, min kære.
Hun hungrer efter sødere kød. Hobbitkød.
Og når hun smider ben og tøj bort, -
- så finder vi den.
Og så får jeg den!
- Så får vi den! - Ja. Vi mente "os".
Gollum. Gollum.
Den dyrebare bliver vores
… når hobbitserne er døde.
Din lille forræder!
- Nej! Nej! Herre! - Lad ham være, Sam.
- Jeg hørte det. Han slår os ihjel. - Sméagol gør ikke en flue fortræd.
Han er en ækel, fed hobbit, som hader Sméagol.
Han finder på løgne.
Din usle, lille mide. Jeg skal knuse din knold.
Kalder du mig løgner? Din løgner!
- Hvis han stikker af, er vi fortabte. - Jeg er ligeglad, hr. Frodo.
- Han lurer på at slå os ihjel. - Jeg sender ham ikke bort.
Du kan slet ikke se det, vel? Han er en slyngel.
Vi klarer det ikke uden en stifinder.
- Jeg har brug for din støtte. - Jeg støtter dig, Frodo.
Det ved jeg, Sam.
Stol på mig. Kom her, Sméagol.
Stjernerne er tilslørede.
Noget rører på sig mod Øst.
En søvnløs ondskab.
Fjendens Øje rører på sig.
Hvad laver du?
Pippin!
Pippin?
- Pippin! Er du vanvittig? - Jeg ville bare se på den.
- Bare én gang til. - Læg den væk.
Pippin.
Nej.
Pippin.
Han er her.
Jeg kan se dig!
Pippin!
Hjælp! Gandalf!
Hjælp ham!
Pippin!
Tåbelige Toker!
Se på mig.
- Tilgiv mig, Gandalf. - Se på mig!
Hvad så du?
Et træ.
Jeg så et hvidt træ i en slotshave af sten.
Det var vissent.
- Byen brændte. - Minas Tirith.
- Var det alt, hvad du så? - Jeg så …
Jeg så ham.
Jeg hørte hans stemme i mit hoved.
Og hvad fortalte du ham? Sig det!
Han spurgte efter mit navn. Jeg svarede ikke. Det gjorde ondt.
Hvad fortalte du ham om Frodo og Ringen?
Der var ingen løgn at spore i Pippins øjne.
Han er et fjols, men dog et ærligt fjols.
Han har ikke fortalt Sauron om Frodo og Ringen.
Det, som Pippin så i palantiren, var et glimt af fjendens plan.
Sauron vil slå til mod Minas Tirith.
Fjendens nederlag ved Helms Kløft viste ham én ting.
Elendils arvtager er trådt frem. Og menneskene er ikke svage.
De besidder stadig mod og styrke. Og det frygter Sauron.
Han vil ikke løbe den risiko, at Midgård samles under ét banner.
Han brænder hellere Minas Tirith af end at se kongen vende tilbage.
Så hvis Gondors havner tændes, skel Rohan være klar til kamp.
Sig mig, hvorfor vi skulle hjælpe dem, der ikke kom os til undsætning?
Hvad skylder vi Gondor?
- Jeg tager af sted. De skal advares. - Det bliver de også.
Men du skal følge en anden vej.
Følg floden og find de sorte skibe.
Du må forstå dette:
Der er nu sat ting i bevægelse, som ikke kan standses.
Jeg rider til Minas Tirith.
Men ikke alene.
Af alle nysgerrige hobbitter er du dog den værste. Skynd dig!
- Hvor skal vi hen? - Hvorfor skal du altid kigge?
- Jeg kan ikke lade være. - Det kan du aldrig.
Jeg er ked af det.
- Jeg gør det ikke igen. - Fatter du det ikke?
Fjenden tror, at du har Ringen.
Nu leder han efter dig, Pip. Derfor må de have dig væk.
Og du … du skal vel med.
- Merry? - Kom nu.
- Hvor langt er der til Minas Tirith? - Tre dages ridt i Nazgûl-flugt.
Og bare vi ikke møder en af dem!
Her. Lidt til turen.
- Det sidste af Langedalurten. - Du ryger for meget, Pip.
Men vi ses da snart igen.
- Gør vi ikke? - Det ved jeg ikke.
- Jeg ved ikke, hvad der skal ske. - Merry.
- Løb alt, hvad du kan, Skyggefaxe. - Merry!
Merry!
Før hende ad den sikreste vej.
Et skib venter i Gråhavne. Det skal føre hende over havet
Arven Undómiels sidste rejse.
Der venter dig intet her. Kun døden.
Prinsesse Arven. Vi kan ikke vente længere.
Prinsesse!
- Sig mig, hvad du har set. - Arven!
Du kan se ud i fremtiden. Hvad har du set?
- Jeg så død i din fremtid. - Men også liv.
- Du så et barn. Du så min søn. - Den fremtid er så godt som væk.
Men ikke helt.
Intet er sikkert.
Men noget er sikkert.
Hvis jeg forlader ham nu, vil jeg fortryde det for evigt.
Tiden er inde.
Af asken er ilden atter vækket
Af mørket bryder lyset alter frem.
Nu heles den klinge, som var knækket
Og kongen vender endelig hjem.
Smed sværdet på ny. Ada.
Dine hænder er kolde.
Eldars liv glider fra dig.
Det er mit valg.
Uanset om du vil det eller ej …
… Så kan intet skib føre mig bort.
Nu er vi redet ind i Gondors rige.
Minas Tirith. Kongernes by.
Gør plads!
Det er jo træet! Gandalf! Gandalf!
Gondors hvide træ. Kongens træ.
Denethor er ikke konge, men marsk og tronens vogter.
Hør nu godt efter. Marsk Denethor er Boromirs far.
Det vil være meget uklogt at omtale hans elskede søns død.
Og nævn hverken Frodo eller Ringen.
Og heller ikke Aragorn.
Det er faktisk bedst, at du slet ikke siger noget.
Hil dig Denethor, Ecthelions søn. Du, Gondors herre og marsk.
Jeg bringer nyt og råd i disse mørke tider.
Så kan du måske forklare dette.
Du er måske kommet for at fortælle, hvorfor min søn er død?
Boromir døde for at redde os. Min landsmand og mig.
- Han reddede os fra mange fjender. - Pippin!
Jeg tilbyder dig min tjeneste -
- som et ringe sonoffer for hans død.
Rejs dig.
Der bliver tid til at sørge over Boromir, men ikke nu.
Krigen er på vej. Fjenden står for døren.
Du har ansvaret for byens forsvar. Hvor er Gondors hære?
Du har stadig venner. Du kæmper ikke alene.
Send bud til Théoden af Rohan. Tænd bavnerne.
Du tror, du er så klog, Mithrandir.
Men trods al din snuhed besidder du ingen visdom.
Tror du, at Det Hvide Tårns øjne er blinde?
Jeg har set mere, end du aner.
Du gør mig til skjold mod Morder. Og så vil du støde mig fra magten.
Jeg ved, hvem der rider med Théoden.
Ja. Jeg har hørt rygter om denne Aragorn, Arathorns søn.
Men jeg bøjer mig ikke for denne flakker nordenfra.
Han er den sidste af en ussel slægt, som længe har været berøvet magt.
Der er ikke givet dig beføjelser til at afvise kongen, marsk.
Jeg er Gondors hersker. Og ingen anden.
Kom.
Det er vel bare en slags ceremoniel stilling.
Jeg mener, de forventer vel ikke, at jeg skal kæmpe. Gør de?
Du er i marskens tjeneste nu. Du må gøre, som du får besked på .
… Peregrin Toker af vagtkompagniet.
Her er så stille.
Det er stilhed før stormen.
Jeg vil nødig i krig.
Men det er næsten endnu værre at vente på den uundgåelige krig.
Er der noget håb, Gandalf? For Frodo og Sam?
Der har aldrig været meget håb.
Kun et forfængeligt håb.
Vores fjende er parat.
Han har samlet sin fulde styrke.
Ikke kun orker, men også mennesker. Haradrims hære fra syd.
Og lejesvende fra kysten. De adlyder alle Morders bud.
Det bliver enden på Gondor.
Det bliver her, at hammeren falder hårdest.
Hvis de erobrer floden, og hvis Osgiliath falder, -
- så er byens sidste forsvar væk.
Men vi har Den Hvide Troldmand. Det må da også tælle.
Gandalf?
Sauron har endnu ikke afsløret sin farligste tjener.
Han, som skal føre Morders hære i kamp.
Han, som ingen levende mand kan slå ihjel.
Heksekongen fra Angmar. Du har allerede mødt ham.
Det var ham, der sårede Frodo på Vindhøj.
Han er Nazgûls herre.
Den største af De Ni.
Han holder til i Minas Morgul.
Den døde by.
Væmmeligt sted. Fuld af fjender.
Skynd jer. De ser os. De ser os.
Væk. Væk. Se. Vi har fundet den.
Vejen ind i Morder.
Den hemmelige trappe.
Op!
- Nej! Hr. Frodo! - Ikke den vej.
- Hvad gør den? - De kalder på mig.
Jeg kan mærke hans klinge.
Så står vi her endelig.
Ved vor tids største slag.
Kom nu, hobbitter. Vi skal klatre op.
Brættet er stillet op. Brikkerne er i bevægelse.
Peregrin Toker, der venter en stor opgave.
Det er endnu en mulighed for herredsfolket for at vise deres værd.
Du må ikke svigte mig.
Stille.
- Ned til floden! Hurtigt! - Kom så!
Hurtigere!
Træk sværdene!
Hvad nu?
Amon Din.
Amon Dins bavne er tændt.
Håbet er vakt.
Minas Tiriths bavner er tændt!
Gondor kalder.
Og Rohan svarer.
Kald Rohirrim sammen.
Kald hæren sammen i Dysterharge. Alle de mænd, vi kan mønstre.
Du har to dage til det.
På tredjedagen rider vi til Gondor og i krig.
Gamling.
Rid hurtigt gennem Ryttermark. Kald hæren sammen i Dysterharge.
Rider du med os?
Kun til lejren. Der tager kvinderne afsked med mændene.
Folkene har fundet deres hærfører. De vil følge dig selv i døden.
Du har givet os håb.
Så det bliver foran Minas Tiriths mure, -
- at vor tids skæbneslag skal afgøres.
Tiden er inde! Rohans ryttere, I har aflagt en ed.
Lev nu op til den! For kongen og fædrelandet!
Faramir!
Vi kan ikke holde stand. Byen er tabt.
Vi rider til Minas Tirith.
I dækning!
Tilbage! Tilbage til Minas Tirith!
Tilbage! Tilbage!
Menneskenes tid er forbi.
Nu er orkernes tid kommet.
Den Hvide Rytter!
Træk til!
Mithrandir!
De brød gennem vores forsvar. De har indtaget broen og vestbredden.
Bataljoner af orker krydser floden.
Marsk Denethor har forudset vores skæbne.
Forudset, men intet gjort!
Faramir?
Det er vist ikke den første halvlange, du møder.
Har du set Frodo og Sam?
- Hvor? Hvornår? - I Ithilien for knap to dage siden.
De fulgte vejen til Morguldalen, Gandalf.
Og videre til Cirith Ungol.
Hvad betyder det? Hvad er der i vejen?
Fortæl mig det hele, Faramir.
Pas på, herre. Pas på. Dybt at falde.
Farlige er trapperne.
Kom, herre.
Kom til Sméagol.
Hr. Frodo!
Væk med dig. Rør ham ikke!
Hvorfor hader han stakkels Sméagol?
Hvad har Sméagol gjort ham?
Herre?
Herren bærer en tung byrde.
Det ved Sméagol.
En tung, tung byrde.
Den fede forstår det ikke.
Sméagol passer på herren.
Han vil have den.
Han tragter efter den. Sméagol kan se det i hans øjne.
Snart vil han bede om den. Vent og se.
Den fede tager den fra dig.
Send alle legionerne ud.
Stands ikke angrebet, før byen er indtaget.
Slå dem alle ihjel.
- Hvad med troldmanden? - Ham knækker jeg.
Hvor er Théodens ryttere? Kommer Rohans hær?
Mithrandir?
Mod er jeres bedste forsvar nu.
Jeg sværger troskab mod Gondor.
I fredstid eller krig, i liv eller død …
… fra…
… fra denne stund …
… indtil min herre løser mig, eller døden kræver mig.
Og jeg skal ikke glemme at belønne din tjeneste.
Troskab med kærlighed.
Tapperhed med ære.
Forræderi med hævn.
Jeg mener ikke, at vi så let bør give afkald på forsvarsværker.
- Din bror formåede at holde dem. - Hvad forlanger du af mig?
Jeg giver ikke afkald på floden og Pelennorsletten.
- Osgiliath skal generobres. - Men Osgiliath er faldet.
I krig må man vise vovemod.
Findes der ikke en hærfører, som har mod til at lystre sin herre?
Nu ville du ønske, at vi havde byttet plads, ikke?
At jeg var død, og Boromir levede.
Ja. Det ville jeg ønske.
Siden du nu er berøvet Boromir …
… Så skal jeg gøre, hvad jeg kan i hans sted.
Hvis jeg vender tilbage, så gør dig bedre tanker om mig, far.
Det kommer an på, hvordan du vender tilbage.
Hvad er du ude på?
- Nå, så du lusker bort. - Lusker?
Lusker?
Den fede hobbit er altid så høflig.
Sméagol viser dem skjulte veje, som ingen andre kender, -
- og så siger de, at han lusker.
- Sikke en rar ven. Ja, dyrebare. - Ja, ja.
Du skræmte mig bare. Hvad laver du?
Lusker.
Fint. Hvis det skal være på den måde.
Jeg er ked af at vække dig.
Men vi skal videre.
- Det er stadig mørkt. - Det er altid mørkt her.
Det er væk!
- Elverbrødet! - Hva'? Det er alt, hvad vi har.
Han har taget det. Det må være ham.
Nej, nej, ikke stakkels Sméagol.
Sméagol hader det ækle elverbrød.
- Løgner! Hvad har du gjort ved det? - Han spiser det jo ikke.
- Det kan ikke være ham. - Se der. Hvad er det?
Krummer på jakken. Han har taget det!
- Han æder løs, når herren sover. - Det er jo løgn!
- Din forbandede bedrager. - Sam!
Hold op.
- Jeg slår ham ihjel. - Nej, Sam.
Undskyld. Jeg gik for vidt, men jeg var bare så vred.
- Lad os hvile lidt. - Jeg har det fint …
Nej, du er udmattet.
Det er også Gollums skyld.
Det er det ækle sted. Det er den ting, du har om halsen.
Lad dog mig hjælpe dig. Jeg kan bære den et stykke tid.
Bære den et stykke tid. Jeg kan bære den.
Lette byrden.
- Væk med dig! - Jeg vil jo ikke beholde den.
Jeg vil bare hjælpe.
Der ser du.
Han vil selv have den.
Hold så mund. Forsvind med dig!
Nej, Sam. Det er jo dig.
Jeg er ked af det, Sam.
Han lyver jo. Han sår splid imellem os.
Du kan ikke hjælpe mig mere.
Det mener du jo ikke.
Rejs hjem.
Faramir!
Din far er grebet af galskab.
- Kast ikke dit liv bort på den måde. - Hvem skylder jeg ellers troskab?
Din far elsker dig, Faramir.
Det skal han nok komme i tanker om.
Kan du synge, mester hobbit?
Tjo…
Ja.
Godt nok til mit eget folk.
Men vi har ingen sange til hoffer og onde tider.
Hvorfor skulle dine sange ikke være gode nok til mit hof?
Syng en sang.
Mit hjem ligger hag mig
verden venter mig
Jeg kan vælge mangen en vej
gennem skygger
til jeg natten skimter
mens alle stjerner glimter
dis og skygge
skyer og høje tinder
alt der snart forsvinder
alt
der
forsvinder.
Gør plads for kongen.
Herre.
- Hvor mange, Grimbold? - 500 mand fra Vestfolden, herre.
Og 300 mere fra Fenmark.
- Hvor er rytterne fra Snebæk? - Der er ikke kommet nogen.
6000 lanser.
- Jeg havde ventet det dobbelte. - 6000 er ikke nok til at slå Morder.
Der kommer flere.
Men Gondors nederlag nærmer sig. Vi må drage ud ved daggry.
Hestene er rastløse. Og folkene er stille.
Bjergets skygge gør dem nervøse.
Hvor fører den vej hen?
Det er vejen til Dimholt, porten under bjerget.
Der vender ingen tilbage fra.
Det er et ondt bjerg.
Aragorn. Lad os få noget mad.
Sådan.
En af Rohans sande krigere.
Jeg er rede!
Undskyld. Den er slet ikke så farlig.
Den er end ikke skarp.
Du dræber ikke mange orker med en sløv klinge. Af sted.
Skynd dig hen til smedjen.
- Sæt nu ikke griller i ham. - Hav tillid til ham.
Jeg har tillid til hans hjerte, men ikke hans arms styrke.
Merry har også ret til at drage i krig.
Hvorfor skulle han ikke kæmpe for dem, han elsker?
Jeg vælger et dødeligt liv.
Gid jeg kunne have set ham.
Bare en sidste gang.
Herre?
Kong Théoden venter.
Jeg går nu.
- Fyrst Elrend. - Jeg kommer på vegne af min datter.
Arven er døende.
Hun overlever ikke det onde, som breder sig fra Morder.
Aftenstjernens lys falmer.
Hendes styrke svinder bort, i takt med at Saurons magt øges.
Arvens skæbne er knyttet til Ringen.
Skyggen hviler over os, Aragorn.
- Enden er nær. - Det er hans ende, ikke vores.
Du rider i krig, men ikke til sejr.
Saurons hær marcherer mod Minas Tirith.
Men han har også sendt en hær ud, som angriber fra floden.
En flåde af sørøverskibe sydfra.
Den er fremme ved byen om to dage. I er i undertal, Aragorn.
- I har brug for flere folk. - Der er ikke flere.
Der er dem, som bor i bjerget.
Mordere. Forrædere.
Skulle de slås for os? De tror jo ikke på noget.
- De tjener ingen. - De vil tjene Gondors konge!
Anduril. Vestens Flamme. Smedet af resterne af Narsil.
Sauron har næppe glemt Elendils sværd.
Klingen, som knækkede, vender tilbage til Minas Tirith.
Den, som behersker det sværd, -
- kan samle en hær, der overgår enhver dødelig hær.
Læg den Rejsende til side og bliv den, du er født til at være.
Følg Dimholtvejen.
Jeg indgyder menneskene håb.
Men selv har jeg intet
Hvorfor gør du nu det?
Krigen venter mod øst. Du kan ikke rejse lige før kampen.
- Du kan ikke svigte folkene. - Éowyn …
Vi har brug for dig her.
Hvorfor er du kommet?
Ved du da ikke det?
Det, du elsker, er jo blot en skygge.
Jeg kan ikke give dig det, du søger.
- Hør, hvor skal du hen? - Denne gang må du blive her, Gimli.
Du kender da dværges stædighed.
Se det i øjnene. Vi drager med dig, knægt.
Hvad er der sket?
Hvor skal han hen?
Jeg forstår det ikke.
Fyrst Aragorn.
Hvorfor rider han bort inden slaget?
- Han rejser, fordi det er håbløst. - Nej, fordi han er nødt til det.
Vi har alt for få mænd. Vi kan ikke besejre Morders hære.
Nej. Det kan vi ikke.
Ikke desto mindre går vi i krig mod dem.
Jeg har givet mine instrukser.
Folket skal lytte til dig, mens jeg er væk.
Sæt dig på tronen i Det Gyldne Slot.
Må du forsvare Edoras bravt, hvis vi taber slaget.
Hvilke andre pligter pålægger du mig?
Pligter?
Ingen.
Gid du ville smile igen.
Lad være med at sørge over dem, hvis tid er inde.
Du skal komme til at se bedre tider.
Fortvivlelsen får en ende.
- Hvilken hær holder dog til her? - En forbandet hær.
Engang aflagde bjergenes folk en ed til Gondors sidste konge.
De lovede at hjælpe ham.
Men da tiden var inde, og Gondor var I fare …
… flygtede de og skjulte sig I bjergenes mørke.
Derfor forbandede Isildur dem.
De skulle ikke finde hvile, før de havde holdt deres løfte.
Blodet bliver koldt i mine årer.
Vejen er spærret. Den blev bygget af dem, der nu er døde.
Og de døde vogter over den. Vejen er spærret.
Brego!
Jeg frygter ikke døden.
Det her er jo uhørt.
En elvermand, der går under jorden, og en dværg, der ikke tør.
Jeg bliver jo helt til grin.
Vi må ride let og hurtigt. Vi har lang vej foran os.
Og vi skal have styrke til at kæmpe, når vi kommer frem.
Hobbitter hører ikke hjemme i krig.
Mine venner er draget i krig. Det ville være en skam at blive her.
Vi har tre dages ridt foran os. Ingen af rytterne kan have dig med.
- Jeg vil kæmpe. - Der er ikke mere at tale om.
Rid med mig.
Prinsesse?
Slut trop. Fremad!
Nu rider vi til Gondor.
Hvem træder ind i mit rige?
En, som kræver din troskab.
De døde tillader ikke de levende at få adgang her.
Jo, i mit tilfælde.
Vejen er spærret
Den er bygget af dem, som nu er døde.
Og de døde vogter over den.
Vejen er spærret
Nu skal I dø!
Jeg kræver, at I holder den ed, I har aflagt.
Kun Gondors konge kan kræve det
Den slægt er jo uddød.
Men nu er den opstået igen.
Kæmp for os og genvind jeres tabte ære.
Hvad har I at sige til det?
- Hvad siger I? - Du spilder tiden, Aragorn.
De er æreløse i både liv og død.
Jeg er lsildurs arving.
Kæmp for mig, så har I holdt jeres løfte.
Hvad svarer I?
Bemand muren!
Tilbage til jeres poster!
Send de bæster ned i dybet!
Bliv, hvor I er!
Pas på!
Ned til den lavere mur!
Hold dem stangen! Giv ikke efter for frygten! Kæmp!
Skyd efter tårnene! Dræb troldene! Knus dem!
Hold dem ude! Peregrin Toker!
- Tilbage til Tårnet. - Vi blev kaldt i kamp.
Hobbitter hører ikke hjemme her.
Du er sandelig en ægte vagtmester. Skynd dig op ad højen. Af sted!
Derind.
Hvad er det for et sted?
Gå ind i tunnelen, herre.
Det tror jeg ikke, at jeg vil.
Der er ingen anden vej.
Gå nu derind.
Eller vend om.
Jeg kan ikke vende om.
- Hvad er det for en stank? - Orksnavs. Orkerne kommer her tit.
Skynd dig!
Denne vej.
Sméagol?
Herhenne.
Hvad er det, der klistrer?
Det får du at se.
Ja, det får du at se.
Sméagol?
Sméagol!
Sam …
Jeg skænker dig lyset fra Eärendil vor elskede stjerne, Frodo Sækker.
Må den være dig et lys i mørket, -
- når alt andet lys svigter.
Ækle, lille flue
sikke et skue
fanget / nettet
snart skal den …
… ædes!
Nå, så den slap væk, dyrebare. Den går ikke.
- Den går ikke. - Nej!
Det var ikke os! Det var jo ikke os!
Sméagol gør ikke herren fortræd. Det lovede vi.
Tro os. Det var Den Dyrebare.
Den Dyrebare fik os til det.
Jeg må tilintetgøre den, Sméagol.
For både din og min skyld.
Nej!
Jeg er ked af det, Sam.
Jeg er rigtig ked af det.
Dette hverv er blevet pålagt dig, Frodo fra Herredet
Og hvis du ikke finder vej, er der ingen, der gør det
Tilbage til porten! Skynd jer.
Der bliver ingen gravmonumenter over Denethor og Faramir.
Der bliver ingen stille, langsom balsameret død til os.
Vi skal brændes som de gamle konger.
Skaf træ og olie!
Rolig.
I er Gondors soldater.
Uanset hvad der trænger ind, så holder I stand.
Skyd!
Slip ham, dit ækle kryb!
Slip ham! Du rører ham ikke igen.
Kom så bare an.
Væk!
Hr. Frodo.
Åh nej. Frodo.
Hr. Frodo.
Vågn op.
Du kan ikke svigte mig nu.
Du må ikke dø fra mig nu.
Vågn op.
Du sover ikke.
Du er død.
Hvad er nu det? Shelob har vist hygget sig.
- Har hun nu slået en ihjel igen? - Nej.
- Fyren her er ikke død. - Ikke død?
Hun har stukket ham, og så er han blevet slap som en død fisk.
Og så mæsker hun sig med ham. Det er sådan, hun æder.
Frisk blod. Bær ham op i tårnet!
Samvis, dit fjols.
- Krybet vågner om et par timer. - Så vil han ønske, at han var død.
Åndens bolig smuldrer.
Han brænder … allerede.
Han er ikke død.
Han er ikke død!
Nej!
Han er ikke død.
Farvel, Peregrin, Paladins søn.
Jeg sætter dig fri fra min tjeneste.
Gå nu og dø sådan, som det synes dig bedst.
Hæld olie på brændet!
- Kom så! Skynd jer lidt! - Gandalf!
Hvor er Gandalf? Gandalf!
De er inde i byen! Træk jer tilbage til næste ringmur.
Få kvinder og børn ud! Nu! Træk jer tilbage!
Kom så!
Træng ind i byen! Dræb alt på jeres vej!
Hug dem ned!
Kæmp til sidste mand! Kæmp for jeres liv!
Fat mod, Merry. For vore venners skyld.
Ind på geled, lede maddiker!
Lansenerer forrest. Bueskytter bagved.
Éomer, før din éored ned på venstre flanke.
Følg kongens banner, Gamling.
Før dit kompagni til højre, Grimbold.
Fremad. Frygt ikke mørket!
Vågner, vågner, Théodens ryttere!
Spyddet skal svinges. Skjoldet skal splintres.
Sværddag. Rød dag.
Før solen stiger.
Uanset hvad der sker, så hold dig til mig.
Rid!
Rid ud!
Rid! Rid ud til undergang og verdens ende!
- Død over fjenden! - Død over fjenden!
Død over fjenden!
- Død over fjenden! - Død over fjenden!
Fremad, eorlinger!
Skyd!
Angrib!
Skyd!
Gandalf!
Denethor er blevet vanvittig!
- Han vil brænde Faramir levende. - Af sted!
Sæt ild til vores kød.
Stands dette vanvid!
Nej! Du skal ikke tage min søn fra mig!
Faramir …
Således døde Denethor, Ecthelions søn.
Tving dem ned til floden!
Beskyt byen!
Tilbage i geled!
Blæs til angreb! Angrib!
Tag tøjlerne. Til venstre.
Venstre!
Sigt på deres hoveder!
Dræb den! Dræb den! Dræb den!
Merry!
- Tænk, at det skulle ende sådan. - Ende?
Nej, rejsen ender ikke her.
Døden er blot en anden sti. En, som vi alle må følge.
Denne verdens grå regntæppe viger, og alt forvandles til glinsende glas.
Og så ser man det.
Hvilket, Gandalf? Hvad ser man?
Hvide kyster
… Og vidder.
Det fjerne, grønne land under en fejende solopgang.
- Det er da ikke så slemt. - Nej.
Nej, det er det ikke.
Slut kreds om mig!
Mæsk dig med hans kød.
Jeg slår dig ihjel, hvis du rører ham.
Stil dig ikke mellem en Nazgûl og hans bytte.
Sent på den som sædvanlig. Nu venter knivstikkeriet.
Kom så i land, I vandrotter!
Der er rigeligt til os begge. Må den bedste dværg vinde.
Tåbe!
Ingen mand kan slå mig Ihjel.
Dø så!
Jeg er ikke en mand.
15! 16!
- 29 - Legolas!
33. 34.
Det tæller kun som en!
Jeg genkender dit ansigt …
… Éowyn.
Mit blik formørkes …
Nej.
Jeg redder dig.
Det har du allerede gjort.
Éowyn …
… min krop er knust.
Du må give slip på mig.
Jeg drager til mine fædre …
… I hvis selskab …
… Jeg nu ikke behøver at skamme mig.
Éowyn …
Sæt os fri.
Dum idé. De er gode at have i baghånden, selv om de er døde.
- Du gav os dit ord - I har holdt jeres løfte.
Gå blot. Hvil i fred.
Merry.
Det er mig, Merry.
Det er Pippin.
- Jeg vidste, at du ville finde mig. - Ja.
- Forlader du mig nu? - Nej, Merry.
Jeg tager mig af dig.
Fingrene væk! Den skinnende dragt er min.
Den skal bringes til Øjet, sammen med alt det andet.
Jeg tager ikke mod ordrer fra stinkende Morgul-rotter.
Hvis du rører den, jager jeg sværdet i din vom.
Det kryb ville stikke mig. Slå ham ihjel!
Det var for Frodo!
Det var for Herredet!
Og det var for min gamle fatter.
Hold op med at skrige, din møddingrotte.
Jeg skal slagte dig som en gris.
- Ikke hvis jeg får ram på dig først. - Sam!
Åh, Sam. Jeg er så ked af det. Jeg er ked af det alt sammen.
- Lad os så få dig væk. - Det er for sent.
De har taget den. De har taget Ringen, Sam.
Ja, undskyld, men det har de faktisk ikke.
Jeg troede, at du var død. Derfor tog jeg den.
- Bare for at passe på den. - Giv mig den.
Giv mig Ringen, Sam.
Sam.
Giv mig Ringen.
Prøv at forstå det.
Ringen er min byrde. Den vil knuse dig, Sam.
Kom så, hr. Frodo.
Du skal have tøj. Du kan ikke vandre gennem Morder i det bare skind.
Det lykkedes, hr. Frodo.
Vi slap ind i Morder.
Der er så mange af dem. Vi slipper aldrig uset igennem.
Det er ham. Øjet.
Vi bliver nødt til at gå derind.
Der er ingen vej udenom.
Kom. Lad os nu bare gå ned ad bakken.
Frodo er ude af mit synsfelt.
Mørket bliver tættere.
- Sauron har ikke Ringen endnu. - Det er blot et spørgsmål om tid.
Vel har han lidt nederlag, -
- men bag Morders mure omgrupperer fjenden sine styrker.
Lad ham blive der. Hvad kommer det os ved?
10.000 orker står nu mellem Frodo og Dommedagsbjerget.
Jeg har sendt ham i døden.
Nej. Der er stadig håb for Frodo.
Han har brug for tid til at krydse Gorgoroths sletter.
Og det kan vi skaffe ham.
- Hvordan? - Ved at lokke Saurons hær ud.
Ved at dræne hans lande.
Vi samler vores fulde styrke og marcherer mod Den Sorte Port.
- Vi vinder ingen sejr med våben. - Ikke for os selv.
Men vi kan give Frodo en chance, hvis vi får Øjet rettet mod os.
Så er han blind for alt andet.
En afledningsmanøvre.
Sauron ved, at det er en fælde. Han sluger ikke maddingen.
Det er den visse død. Det ser håbløst ud.
Hvad venter vi på?
Af sted til Porten, I sløve snegle! Få så lidt fart på!
Se. Orkerne. De vandrer bort.
Endelig smiler heldet til os.
Tag min. Der er stadig nogle dråber tilbage.
Så er der intet til hjemturen.
Jeg tror ikke, at der bliver nogen hjemtur.
Duk dig, Frodo!
Gem dig.
Frodo!
Hvor er de?
Lad Det Sorte Lands herre vise sig. Nu skal retfærdigheden ske fyldest!
Træk jer tilbage. Tilbage!
Det er væk, hr. Frodo.
Lyset bevægede sig videre mod nord. Noget fangede dets opmærksomhed.
Hold stand! Hold stand!
Gondors og Rohans sønner, mine brødre.
I jeres øjne ser jeg den samme frygt, som så let kunne overvælde mig.
Og den dag kommer måske, da menneskenes mod svigter.
Da vi svigter vore venner og bryder alle troskabsbånd.
Men det bliver ikke i dag!
En dag bliver det ulvenes time, hvor menneskenes magt brydes.
Men det bliver ikke i dag. I dag vil vi kæmpe!
Ved alt, hvad I har kært på denne gode jord, -
- befaler jeg jer at holde stand, I Vestens mænd!
Tænk, at jeg skulle falde ved en elvermands side.
Hvad med ved en vens side?
Ja. Det går an.
Kan du huske Herredet, Frodo?
Det bliver snart forår.
Så står frugthaverne i blomst.
Og fuglene bygger rede i nøddehegnet.
Snart sår de sommerbyg på de nedre marker.
Og så spiser de årets første jordbær med fløde.
Kan du huske smagen af jordbær?
Nej, Sam. Jeg kan ikke huske smagen af mad …
… eller vandets klukken …
… eller det bløde græs.
Jeg er …
… helt nøgen i mørket.
Der er intet slør mellem mig og det flammende Øje.
Jeg kan se ham …
… Selv med vågne øjne.
Så lad os tilintetgøre den
… en gang for alle.
Kom, hr. Frodo.
Jeg kan ikke bære den for dig …
… men jeg kan bære dig. Kom så!
Aragorn.
Elessar!
For Frodo!
Se, hr. Frodo. En døråbning.
Vi er der næsten.
Snedige hobbitter, der er klatret så højt op.
Frodo!
Ørne!
Ørnene kommer!
Frodo!
Jeg er her, Sam.
Tilintetgør den!
Kom nu! Nu!
Kast den i flammerne!
Hvorfor tøver du?
Kast den fra dig!
Ringen er min.
Nej …
Nej.
Nej!
Ja! Ja!
Dyrebare! Dyrebare! Dyrebare!
Ræk mig hånden!
Tag min hånd!
Nej!
Du giver ikke slip!
Giv ikke slip.
Tag fat!
Frodo!
Den er væk.
- Så er det fuldført. - Ja, hr. Frodo.
Nu er det overstået.
Jeg kan se Herredet for mig.
Brændevinsfloden.
Sækkedyb.
Gandalfs fyrværkeri.
Lysene i festtræet.
Den dansende Rosa Hyttebo.
Hun havde sløjfer i håret.
Hvis jeg skulle have været gift
… Så skulle det have været med hende.
Det skulle have været hende.
Jeg er glad for, at du er her, Samvis Gammegod.
Her, hvor alting ender.
Gandalf?
Frodo!
Gimli!
Nu begynder Kongens regering.
Må det blive en lykkelig tid.
Denne dag tilhører ikke én mand, men alle.
Lad os sammen genopbygge verden, så vi sammen kan nyde freden.
Mine venner …
I skal ikke bøje jer for nogen.
Og således begyndte Midgårds Fjerde Alder.
Og Ringens Broderskab, -
- som for evigt er knyttet sammen i kærlighed. var nu opløst
13 måneder efter at Gandalf sendte os ud på vor lange rejse, -
- befandt vi os atter i velkendte omgivelser.
Vi var hjemme.
Goddag.
Undskyld.
- Rosa. Rosa. - Godnat, gutter.
Hvordan samler man stumperne af sit gamle liv?
Hvordan kommer man videre, når det er gået op for en …
… at man ikke kan vende tilbage?
Der findes sår, som tiden ikke kan hele.
Nogle sår, som er så dybe
… at de altid vil være der.
UD OG HJEM IGEN AF BILBO SÆKKER
Hr. Frodo?
Hvad er der galt?
Det er præcis fire år siden, jeg blev såret på Vindhøj.
Det er aldrig rigtig helet.
"Ud og hjem igen, af Bilbo Sækker."
"Og Ringenes Herre, af Frodo Sækker."
Har du skrevet den færdig?
Ikke helt. Der er plads til en smule mere.
Bilbo sagde engang, at hans rolle snart var forbi.
Og at enhver af os har en rolle at spille i historien.
Nu var Bilbos historie slut.
Der ventede ham ikke flere rejser. Bortset fra en.
- Sig mig, hvor er det, vi skal hen? - Til havnen, Bilbo.
Elverfolket har vist dig en stor ære og givet dig plads på det sidste skib.
Frodo …
Er der mon mulighed for, at jeg kan se min gamle ring igen?
Den, jeg gav dig.
Nej, desværre, onkel.
Jeg er bange for, at jeg har tabt den.
Trist.
Jeg ville gerne have holdt om den en sidste gang.
Sådan et syn har jeg aldrig set før.
De Tre Ringes magt er brudt.
Tiden er nu inde, til at menneskene hersker.
Havet kalder os hjem.
Jeg tror, at jeg er rede til et nyt eventyr.
Farvel, mine tapre hobbitter.
Nu er min gerning fuldført.
Her sker det så, ved havets bred, -
- at vores broderskab afsluttes.
Jeg vil ikke sige: "Græd ikke", for ikke alle tårer er af det onde.
Tiden er inde, Frodo.
Hvad mener han?
Vi drog ud for at frelse Herredet.
Og nu er det blevet frelst.
Men ikke for mig.
Det mener du ikke.
Du kan da ikke bare rejse.
De sidste sider skal du skrive, Sam.
Min kære Sam.
Du kan ikke for evigt være splittet i to.
Du skal være én og hel i mange, mange år.
Du har så meget at glæde dig over, så meget at være, så meget at gøre.
Din rolle i historien fortsætter.
Ja…
… Så er jeg kommet hjem.
Tekster: Aage Brock SDI Media Denmark
Baseret på lda Nyrop Ludvigsens bogoversættelse.